Tidligere i Tinkas Juleeventyr.
Myten fortæller, at mennesket for 100 år siden stjal julestjernen —
— fra nissekongen Ketil.
Men Tinka og Lasse har fundet ud af, at myten ikke taler sandt.
Hvornår var der sidst nogen ude ved Ensomhedens Tårn?
Vel ikke nogen siden kong Ketil.
Tinka og Lasse kan ikke komme ind i Ensomhedens Tårn —
— uden Tinkas fra, prins Storm.
Storm husker fortsat ingenting om, at han er nisse.
Hvordan kan det overhovedet lade sig gøre?
Du skal bare sætte din hånd dér.
Ja!
"Èn nisse er ingen nisse."
"Én nisse er ingen nisse."
Men da døren går op, husker han alt.
Jeg har været her før! Jeg ... kan huske det!
Du ER den rigtige konge.
— Far får gæster. Eller én gæst. — Det er Nille.
Men Nille får uventet besøg.
Du skal sy mig en kroningskåbe, —
— du selv synes er passende, når DU skal stå ved siden af kongen.
Og Mikkel bliver brændt af.
Skal vi så få fundet den julestjerne?
I Ensomhedens Tårn finder Tinka, Lasse og Storm ikke julestjernen.
I stedet finder de et gammelt kuglebrev.
Det er kong Ketil.
"Jeg tog julestjernen.
Jeg forsøgte at tænde julestjernen på toppen af tårnet, men det gik galt.
Julestjernen havde så meget kraft, —
— at den fløj ud af hænderne og landede på bunden af søen.
Jeg prøvede at hente den, men den havde skabt et styrt, dybt krater, —
— så jeg ikke kunne få fat på den."
Så julestjernen ligger herude på bunden af søen.
Ja.
Tinka vågn op du sover min ven
der er brug for din styrke det er jul nu igen
du har øjnene fulde fulde af eventyr
men miraklernes tid er forbi
Tinka du drømmer tror du vi kan
finde tilbage til magien
Tinka du drømmer kan menneskers land
forenes med nissernes rige
kun dem der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige
hvis Tinka tør at være sig selv
kunne vi måske alligevel mødes i nissernes rige
finde tilbage til magien
Tinka du drømmer
kan menneskers land forenes med nissernes rige
kun dem der tør at være sig selv
de bliver til noget noget helt specielt
selv her i nissernes rige
Hvordan vil du finde julestjernen nede i krateret?
Bare dykke ned på bunden og rode lidt.
Hvad, hvis der ikke er nogen bund?
Krateret så ud til at være meget dybt, og mørkt, og uhyggeligt.
Ja, men jeg kan godt. Det er det letteste i verden.
Jeg skal bare have den dykkerdragt, —
— og jeg ved, jeg havde den med herud, da vi flyttede.
— Er det den? — Ja, der var den! Så kører vi!
— Nej, der er hul i. — Det er ikke så stort.
Der er også et her. Og her.
— Det må være mus. — Vi kan ikke bruge den.
Jeg regner med, der bliver sørget for en stol ved min side,
Deres Kongelige Højhed, jeg vil hellere stå bag Dem.
— Den er til Nille Skrædder. — Så hun sagde ja?
Jeg har været hos hende et par gange.
Hun skal jo sy kroningskåben, og hun er en udmærket kvinde.
Hun kan ikke gøre for, at hun er blevet prakket et halvmenneske på.
Hvordan går det med at finde halvmennesket?
Der er styr på det.
Ingi ... Der er jo ikke styr på noget som helst.
I bliver ved med at lede, men finder jo ikke noget, vel?
Men i stedet for at lede de forkerte steder, —
— så kunne det være, du skulle prøve at lede alle de rigtige steder.
I er uduelige hele bundtet!
Den menneskeunge kan lige vove at komme her sammen med ham —
— og så ødelægge det hele for mig nu.
Hvad står der?
At jeg skal med dig ind i nissernes rige og lede efter julestjernen.
— Tror du, du skal skrive det? — Der står bare, jeg skal på ferie.
— Jeg er glad for, at du vil hjælpe. — Selvfølgelig vil jeg det.
Er du kommet for at hente mig?
Ja, men ... jeg har lovet lige at vente her.
Så kommer Lasse, når vi har alt det, vi skal bruge.
Kom.
Så er der et billede her, fra da du lige er blevet født.
Jeg tror, du er to måneder gammel.
Kan du se, hvor meget du ligner din mor?
Det er hyggeligt. Men også lidt underligt.
Det var trist, at du ikke nåede at lære hende at kende.
Du var kun en måned gammel, da hun døde.
Det er ikke fordi, men ... Jeg synes jo, Nille er min mor.
Ja, det forstår jeg godt.
Du bliver ikke vred, når jeg siger det?
Nej, jeg er kun glad for, at du har haft det godt hos Nille Skrædder.
Jeg kan godt huske hende. Hun var sød. Hun syede for os.
Jeg er ked af, at du ikke nåede at møde din far igen.
Han var en god konge.
Må jeg godt kalde dig far?
Ja.
Det bliver svært, men vores lille termands—hær skal nok klare den.
Så læser I bare resten af kapitel 14 til i morgen.
— Mark? — Ja?
— Din far er dykker, ik ́? — Hvorfor?
Jeg skal bruge en dykkerdragt og dykke ned på bunden af et krater.
Helt sikkert. Hvad skal du rigtigt?
Ja, rigtigt, så ...
Min farmor har tabt sin ring ned i en sø, —
— så jeg tænkte, at jeg bare ville hente den op, inden det blev jul.
— Okay. — Mener du det?
— Du må godt låne en dragt. — Fedt.
Og I er helt sikre på, det ikke er farligt?
Jeg har spurgt ham, far.
Ej, Tinka og Tinkas far, det er overhovedet ikke farligt.
Det er Vilmas far! Kom!
Nej, Carsten. parken foran husene er droppet til fordel for haver, ik'?
Hvad? Nej, nej. Det var dig, der sagde, at du ville have det sådan.
Jo, det sagde du, Carsten. Du sagde "individet i fokus".
Nej, nej, fint. Vi dropper haverne og bygger et bredt fortov i stedet.
Godt. Hej.
Det kører ikke rigtigt med det pensionist—halløj?
Lad os bare sige, at mig og chefen er ret uenige om nogle ting.
Måske skulle du sadle helt om.
Ja ... det kunne godt være. Hvad er det?
Jeg tænkte bare, du havde så travlt, så ...
Du skulle gerne nå at blive færdig med det der inden jul, ik'?
Tak, Iben. Vil du ikke spise med?
Ja ... Det er bare ... Jeg har en aftale.
Nå, en aftale?
Der er startet en ny i løbeklubben, som jeg skal løbe med. Mads.
Han løber maraton på under 3 timer.
— Okay. Og det er godt? — Ja, er du sindssyg.
Jamen, så spiser jeg bare din kylling alene.
— Okay, vi ses. — Vi ses, Iben.
Hvordan går det med modellen? Bliver du færdig inden jul?
Det skal jeg.
Det bliver nok også lidt nemmere nu, hvor Iben ikke forstyrrer mig.
— Hvad, har Iben forstyrret dig? — Mor!
Hvad? Helt ærligt.
— Men dit projekt lykkedes ikke. — Jeg aner ikke, hvad du taler om.
Iben er begyndt at løbe med en. Han klarer en maraton på under 3 timer.
Mikkel, nu er løb jo ikke alt.
— Bare rolig, mor. Alt er godt. — Så siger vi det.
— Jeg mener det. Alt er godt. — Og jeg driller. Jeg driller.
Stram godt til.
Der skulle være luft nok i flasken til 10 minutter, —
— og jeg har sat alarmen på min mobil.
Når min mobil bipper, så trækker I mig ind med det samme.
Okay.
Hiver jeg i snoren to gange lige efter hinanden, —
— betyder det også, at I skal hive mig ind. Forstået?
Ja.
— Du er helt sikker på, at du kan? — Ja, nu er vi i gang, så ...
Deres Kongelige Højhed, jeg kommer med godt nyt.
Bageren har set halvmennesket ude i skoven.
Det var godt nyt, og det var også på tide.
Hvad så du?
Jeg var sikker på, at det var Tinka ... halvmennesket.
Hun går i klasse ... gik i klasse med min yngste datter, Vilma.
Og hun var sammen med en dreng, som jeg ikke har set før. Og en mand.
En mand? Var det en, du kendte?
— Jeg så ham kun på afstand. — Tænk efter.
Det er ikke en, jeg kender.
— Hvor kunne de være på vej hen? — Mod nord. Eller Ensomhedens Tårn.
Af sted!
Der er kun 4 minutter tilbage.
Han kommer dér.
Jeg har aldrig nogensinde dykket så dybt før.
Der er helt vildt mørkt dernede. Jeg kan slet ikke se noget.
Men der skulle være en lygte i tasken.
Lov mig at sige til, hvis du ikke kan klare det.
Ja, men så længe der er luft nok i flasken, skal det nok gå. Tak.
Jeg glæder mig, til det hele er overstået, —
— så jeg kan komme hjem ... så VI kan komme hjem.
(Telefon—alarmen spiller)
Så er det nu!
Lasse!
Jeg må ned og finde ham!
Nej, vi kan ikke svømme derned uden udstyr. Lasse!
Det må ikke ske det her. Far, hvad gør vi?
Vi skulle aldrig været gået med til det.
Lasse!
Ja!
Du har fundet den! Skynd dig ind!
Yes!
Hvad så, Tinka. Er det den her, du har ledt efter?
Er vi klar?
Nu bliver du konge, far, og så sker der mig ikke noget.
Og nisserne bliver glade for at få deres magi igen.
— Stop! — Hvad er der?
— Det var sikkert bare mig. — Hvad var det?
— Det var sikkert et dyr. — Nå ...
Goddag, Storm, velkommen hjem. Det er godt at se dig.
— Ja, der er jo sket meget. — Det ser jeg.
Min kære bror, du må forstå, at det ikke er det bedste tidspunkt.
Hvorfor ikke?
Du forbrød dig mod fars vilje.
Han ville ikke have, at du tog ind i menneskenes verden.
Jeg var der for ham, da du forsvandt.
Det er ikke sandheden, og det ved du godt.
Haha, sandheden?
Åhr, sandheden.
Folk vil se dig som landsforræder.
Vi har julestjernen. Vi skal forbi.
Du går ingen steder. Grib ham!
Løb!
Jeg sagde "grib ham!".
Kom nu, Tinka, skynd dig!
Ingi, lad dem løbe ... Vi tager dem senere.
Jeg har, hvad jeg skal bruge nu ...
Jeg kan se, at intet har ændret sig.
Tilbage til slottet.
Næste gang i Tinkas Juleeventyr.
Storm?
Bjergi, jeg skal ud.
Vi bliver nødt til at forhindre, at han bliver konge.
— Hvor er det fint, skat? — Ja, ik'?
Værsgo, så er der to til, —
— og så tror jeg nok, at Iben og jeg har fået kalk nok for i år.
Som I alle ved, så er der et halvmenneske løs i vores rige.
Derfor er det meget vigtigt, at vi opruster.
Det kommer til at gå helt galt.
Ikke kun for dig, Tinka, men for os alle sammen.
Vi giver ikke op!
Jeg går ind til Fileas med de her to.